Mor!
Det er slut nu. Alt er okay.
Jeg er bange for hende.
Det er forbi nu, skat.
Det tog en time at berolige ham.
At få ham til at genkende mig.
Ved du, hvordan det føles for en mor ikke at blive genkendt af sit barn?
Han blev hjernevasket. Du sagde, at jeg var væk.
Hvad fanden er det, du har gjort?
I aftes, som de fleste andre aftener...
...gik jeg ind i skoven for at finde det svin, der havde taget min søn.
Den høje mand.
Fru Ashcroft sagde, at hun havde set ham to gange i skumringen.
Så jeg gik, og gik...
...og gik.
Ved et tilfælde kom jeg til dit hus.
Det må have været et tilfælde eller min intuition.
Han var der. Jeg kunne ikke tro, at han var dér.
Tankerne svirrede rundt i mit hoved, mens jeg prøvede at forstå.
Drømte jeg det?
Så tænkte jeg på Trish.
Hun havde bygget et alter til ham, som hun havde gjort til de andre.
Fire lys og bønner om, at han skulle vende tilbage.
Trish lytter, når man taler.
Hun behandlede mig aldrig, som om jeg var skør.
Men hun var ikke den første, jeg så.
Da jeg ind i dine øjne vidste jeg, at jeg ikke var skør.
Men du var ikke tilfreds med at se mig sådan, du tilbød mig kaffe...
Med din uskyldige mine og dit engleansigt.
Var du bekymret? Følte du dig skyldig?
Eller er du så kynisk en kælling -
- at du giver en kop kaffe til den kvinde hvis barn, du har kidnappet?
Jeg ventede til du var gået, til caféen var tom.
Først troede Trish ikke på mig.
Alle i byen stoler på dig, Julia Denning.
Men jeg talte og talte, indtil hun begyndte at tvivle.
Og da de tvivlede nok sagde jeg, at jeg ville hente min søn.
Hun sagde: "Vil du bryde ind hos Julia?"
Jeg sagde: "Er han der ikke, kan du selv aflevere mig på den lukkede."
Hun holdt åbent hele natten og ventede på nyheder med stamgæsterne.
Men det var ikke mig, de så komme.
Da jeg så dig i vinduet med min søn overvejede jeg at ringe til politiet.
Men jeg stoler ikke på dem. Det var dem, der smed mig ud.
De er ligeglade med mig. Se hvordan jeg måtte bo med min søn.
Du tog mit barn, og de andre også.
Hvor er de andre børn?
Julia... Sig, hvad du har gjort med de andre børn, eller jeg slår dig ihjel.
Jeg gav dem til den høje mand.
- Hvem er han? - Ved du det ikke?
Hele byen taler om ham.
Lyv ikke for mig. Hvem er han?
Det er ham, som alle taler om.
Mor?
Kom, min engel.
Hun vil ikke gøre dig fortræd mere.
Se på min søn og sig at du løj, at du ikke betyder noget for ham.
Han skal høre dig sige det.
David!
Nej!
Lad mig gå!
Hvor har du lært det?
Beboerne får måske allerede besked i aften.
Vi har noteret øget trafik og FBI er i byen.
Vores korrespondent er på plads...
Ja, det tyder på, at der endelig sker noget...
- Du gjorde det! - Han skal aldrig tilbage dertil.
- Hvad er der sket? - Vi har ikke tid.
Hele byen vil være her.
Det er slut.
Gå hjem, Jenny. Sig ikke noget til nogen.
Jeg ved, at Christine ringede til HAM
Kan du huske tal-tricket du viste os?
Man tager et tal, ganger det med noget -
- lægger seks til og resultatet er altid tre.
Før mig til HAM
Du ved ikke, hvad du taler om.
Det er et godt trick, men jeg kan ikke huske det. Hvordan er det nu?
Bed mig ikke gøre det. Du vil ikke kunne klare det.
Det var da vi spiste rosenkål. Tallet et ligegyldigt...
Resultatet er altid tre.
Jenny ved besked. Hun har holdt øje med mig i ugevis.
- Det er umuligt. - Nej, vi blev sjuskede.
Hvor meget ved hun?
Hun vil se ham.
Bær ham ned, så tager vi af sted.
Gør det, så tager vi af sted.
Sig, at du ikke vil blive her.
Nej!
Du er her selvfølgelig stadig.
Jeg gav ham dit navn og adresse. Det er muligt, at han kommer.
Hvis du siger noget, så kommer han helt sikkert, men på den dårlige måde.
Og han vil gøre ting, som du ikke kan forestille dig.
Smut med dig!
- Julia! - Åbn døren!
- Julia, åbn døren for fanden! - Få os ikke til at smadre den.
- Politiet er på vej. - Vi slår dig ihjel, dit svin!
- Er du okay? - Få hende væk fra vinduet!
Få hende væk fra vinduet. De vil slå hende i stykker.
- De er for mange. - Vi venter ikke.
Du skal bare se lige frem. - Du går på højre side.
Når vi går ud skal du gå lige mod...
Pis. Kom.
Ned med hovedet. Se ned i jorden. Sig ikke noget til dem.
Vi går lige hen til bilen. Sig ikke noget, se ned i jorden.
Du skal dø!
Du tog mit barn!
Kør, kør!
Ned med hovedet. Ned!
Flot lille værksted.
Se...
Det var fandens... Gode Gud.
Vidste du, at huset lå oven på det her?
Der er huller alle steder her. Mere end 100 kvadratkilometer.
Det bliver et surt job.
- Synd for os, Chestnut. - Hele området er en schweizerost.
Hvis børnene er hernede vil det tage 100 mænd 20 år at finde dem.
Hun kan have brugt det som en gang til skoven.
Vi skal bruge mange folk.
Få dem derud. Find nogle lygter til dem.
- Ingenting. - Hvad skal vi gøre?
Afspær området! Ingen må komme ind eller ud!
Hvordan har De det, mrs. Denning?
Vi har ikke fundet ham. Hverken ham eller de andre.
Sig ikke...
Sig ikke, at jeg skal fortælle forældrene det.
- Fortsæt med at grave. - Ordner I det her?
Jeg kan forstå, at din mand var respekteret heromkring.
Ja, det var han.
Der var en stor aldersforskel på jer, ikke sandt?
Jo.
Han var læge i Cold Rock fra 1992 til?
Til slutningen.
Hans slutning.
Hvordan var hans forhold til folk i området?
Han holdt lokalsamfundet sammen.
Cold Rock havde værdighed dengang.
Han var med til at skabe den værdighed.
Ja.
Så lukkede minen...
...og moralen forsvandt.
Han var væk, og børnene måtte betale prisen.
- Børnene? - De led så meget.
Jeg måtte gøre noget.
Kan De forklare mig hvad du gjorde, mrs. Denning?
Anbragte De dem på et værelse, en efter en?
I et rigtigt børneværelse med bøger -
- legetøj og musik. Fyldt med smukke ting.
Og Christine passede børnene når De ikke var der.
Ja.
Men De fortalte Davids mor...
...at De gav børnene til den høje mand.
Det var Cold Rock, der valgte det navn.
Findes der en mand, uanset hvad hans navn er, som De gav børnene til?
Nej.
- De handlede alene? - Ja.
De kunne ikke selv få børn, vel?
Vi kunne ikke få børn.
Mrs. Denning... Kidnappede De børnene i Pittsville County?
- Ja. - Fik De dem til at forsvinde?
Mrs. Denning, er børnene døde?
Slog De dem ihjel?
Mrs. Denning...
Cold Rock, USA. Pittsville County.
I delstaten Washington.
Nedlagt mine, ingen skole.
Skove alle steder og en labyrint af tunneler.
Måske verdens sværeste sted at skulle lede efter 18 forsvundne børn.
Det sidste offers navn: David Johnson.
Hvordan går det, mrs. Johnson?
- Jeg klarer mig. - Fint.
Kom og sid ned.
Det er vigtigt at undgå en konfrontation.
Appeller til hende som mor. Forstår De det?
Jeg forstår.
Stopper det mindste spørgsmål hende, får vi ingen svar.
Vi har ingen spor efter børnene, og hun vil ikke tale med os.
Mrs. Johnson...
Hvis De ikke kan gøre det, så sig til nu.
Jeg er klar.
Fokuser ikke på noget specifikt. Tal med hende og lyt til hende.
Forsøg at få hende til at åbne sig.
Får vi noget ud af hende, vil det være ved et tilfælde.
Forstår De det?
Jeg ved, hvorfor du er her.
- Du vil have svar. - Ja.
Jeg kan ikke trøste dig.
Julia...
Jeg kan ikke leve videre.
Jeg vender alt i mine tanker.
Og jeg savner ham.
Det er ulideligt at savne ham sådan.
Jeg tænker på ham hele tiden og tænker på, hvor han mon er.
- Det ved jeg. - Det tror jeg ikke, at du gør.
Det gør jeg. Jeg var en mor for dem alle.
De havde alt, hvad de behøvede.
Jeg ved, at jeg bor i et hul.
Jeg har ikke et job, men jeg ville dø for hans skyld.
Det er det samme overalt.
Nederlaget. Smerten.
Det er et kredsløb.
Et kredsløb?
Du burde ikke være kommet.
Hvilket kredsløb?
Systemet er gået itu.
Det fungerer ikke.
Der er ingen, man kan vende sig til, ingen støtte.
Jeg har set det i hele verden. Det er lettere at give op.
Jeg er ikke bedre end dig, men jeg har set mere.
Det handler ikke om, at man er god eller ond, men hvordan man klarer det.
Vi er så begrænsede.
Men hvert barns blik er fyldt med potentiale og håb.
Vi burde fostre det potentiale, men det gør vi ikke.
Vi begår de samme fejl og lader de ødelagte børn vokse op -
- præcis som deres forældre.
Vi må ændre det kredsløb, men det gør vi ikke.
Det er det, jeg har prøvet at gøre alle steder.
Hvad har jeg forandret? Ingenting.
Jeg holdt af dem og krammede dem.
Jeg troede, at jeg gjorde en forskel.
Men når man beder om virkelige forandringer afviser bureaukraterne en.
Der findes en proces.
Stiller man spørgsmål til det system, der gør de fattige fattigere -
- og får børnene til at lide, får man et nej.
Kredsløbet fortsætter og fortsætter -
- og børnene bliver ved med at lide uden at nogen gør noget -
- for verden forandrer sig aldrig.
Jeg piner dig.
Hvis du er færdig... kan du svare på to enkle spørgsmål?
Forældrene i Cold Rock vil have besked.
Er børnene døde?
Nej...
Jeg kunne ikke beholde dem alle.
- Hvor er de? - I skoven...
I tunnelerne...
Overalt.
Jeg slår hende selv ihjel!
Du er min, kælling!
Hør hvad jeg siger: Hun skal ikke komme tilbage.
Det bestemmer hverken du eller din søster!
- Nej. - Hvad mener du med det?
Jeg skider på, hvad din søster siger! Carol kommer tilbage.
- Sænk stemmen, du vækker Jenny. - Jeg vil ikke sænke stemmen.
Du er fuld! Lad os tale om det i morgen.
Nej!
Du skal ringe til din søster. Carol skal komme hjem.
- Vil du snakke alvorligt om det? - Vil du have bank?
Vil du have bank?
Du ved ikke, hvornår du skal holde din kæft.
Vil du have bank?
Skat...
Kom væk med dig...
Giv slip...
Dit svin...
Skat...
Rør hende aldrig igen!
Du ramte ikke forbi denne gang!
Pletskud!
Dit svin...
- Skal vi slås? - Skub ikke til mig!
Min egen datter. Ved du, hvordan det føles?
Ungen overreagerer.
Jenny! Hvor er du?
Kom tilbage. Alt er godt igen.
Jeg er nok ikke, hvad du har drømt om.
Men du er heller ikke en lille pige.
Kan du vente her i et øjeblik?
- Ja, det kan lade sig gøre. - Det skal det.
Jenny Weaver findes ikke længere.
Nu er hun Vera Parker-Leigh.
Hold øje med hende. Vi nåede ikke at forberede hende ordentligt.
Vær meget forsigtig i begyndelsen.
Hendes adfærd kan stadig opfattes som mistænkelig.
- Nej, frue. - Jeg insisterer.
Jeg vil ikke have Deres penge.
Kvinderne der reddede pigen betalte dyrt for det.
Den ene er død og den anden vil aldrig se dagens lys igen.
- Nej. Jeg så hende i nyhederne. - Pengene er en hån mod hende.
- Er Jenny den sidste? - Fra den division, ja.
Mrs. Parker-Leigh.
Så I er flere?
NOGLE MÅNEDER SENERE
- Hvordan går det, Tracy? - Jeg havde ikke ventet at se dig.
Vi har ikke fundet Jenny endnu.
Chestnut gør vel hvad han kan.
Jeg har sat en af mine mænd på sagen.
- Hvad med Julia? - Ja...
Anklageren begærer dødsstraf, men jeg tror, at de får nej.
Med mindre hun afslører hvor de andre ligger begravet.
Vi ved, at hun ikke tog Jenny.
Jenny stak af hjemmefra.
Og jeg vil finde hende.
- Hold ud, Tracy. - Det har jeg gjort i 25 år.
Ja. Det ved jeg.
Min første mor var en god kvinde.
Hun var flittig, gavmild og kærlig.
Vi talte, delte ting og grinede.
Men det holdt op.
Hun kunne ikke længere tale med os om mænd eller sine drømme.
Om sin smerte.
Min første mor elskede mig, og jeg elskede min første mor.
Pas på!
Du er min!
Min anden mor var kun min mor i kort tid.
Jeg tænker ofte på hende.
Jeg forestiller mig det øjeblik, hvor hun stod i tunnelen -
- og overlod et sidste barn til sin mand.
Forsøgte han at få hende til at flygte med hende?
Eller vidste de begge, at nogen måtte blive og betale prisen -
- og beskytte deres hemmelighed.
Jeg ved stadig ikke, om hun var et godt menneske eller ej.
Men min anden mor elskede mig, og jeg elskede min anden mor.
Min tredje mor lærer mig om verden omkring mig.
Hun siger, at viden kan åbne døre.
Så jeg fokuserer, observerer og er flittig.
Vera!
Jeg lytter til hende. Jeg vil gøre hende tilfreds.
Min tredje mor elsker mig, og jeg elsker min tredje mor.
- Du kommer for sent til kunst. - Jeg kommer nu!
Min verden har forandret sig.
Jeg prøver at følge de nye regler.
Verden er smuk, siger min nye mor.
Hun siger, at jeg skal blive ved med at kæmpe, at jeg er dygtig -
- og at jeg vil vænne mig til det med tiden.
Jeffrey! Kom.
Kom, skat. Vi kommer for sent.
Jeg er ikke som de andre. De har nok glemt det.
Det kan jeg ikke.
Hver morgen tænker jeg på om jeg skal stikke af og tage hjem.
Men så minder jeg mig selv om, at jeg ville have dette liv.
Jeg ønskede det, og jeg fik det til at ske.
Det er bedre sådan her, ikke?
Ikke?